SODÄMUN-GU, SOUL
Opravdu jsem potřeboval vyhrát.
Hlídej si záda.
Myslíš, že budou chtít pomoct?
Jsem tu správně...
v detektivní kanceláři?
- Ano. - Co se to děje?
Pořádáte kouzelnické vystoupení?
Vytáhne odněkud holuba?
- Má ho pod kloboukem? - Dobrý den.
Rád vás poznávám.
Vy jste viděl leták.
- Ano, bylo jich spousta. - Náš leták.
Přesně tak.
Nevím, jak se k tomu postavit,
naposledy nás nový člen
podrazil.
Měli bychom ho prošacovat.
- Jo. - To je pravda.
Myslíte, že mám zbraň?
V Koreji jsou zakázány.
- Mnoho lidí je nosí. - Pravda.
Má pravdu.
UŽ JSME TAKOVÉ POTKALI
My jsme už někoho takového vážně potkali.
Dobře.
Zkontroluj zadní kapsy.
- Musíš to dělat pořádně. - Bože.
A nezapomeň na boty.
Vy to takhle poznáte?
Hej.
On mě jen masíruje.
Ty ho masíruješ.
Prohledej ho i pod oblečením.
Takhle.
- Důkladně. - Nic nemám.
Tady něco je.
To jsou jen mé hodinky.
- Kapesní hodinky? - Jen hodinky.
Nefungují.
Bude to lajdák.
- Posaďte se. - Promluvíme si.
- Dobrá. - Fajn.
Kde jste předtím pracoval?
Vlastně jsem býval detektiv.
- Opravdu? - Ano.
Pracoval jsem sám
a to mě omezovalo.
- Chápu. - Chtěl jsem
pracovat v týmu,
být jeho součástí. Proto jsem tady.
Jaké máte vzdělání?
Vzdělání?
- Je důležité. - Mluvíte anglicky?
- Studoval jsem přírodní vědy. - Vážně?
Ano.
Znáte Fibonacciho posloupnost?
- Prosím? - Fibonacciho posloupnost.
- Je to důležité. - Naprostý základ.
- Znáte ji, že? - Znáte?
- Nezná. - On neví!
NEVYPADÁ TAK CHYTŘE
- Škoda. - To je špatný.
Jaká je vaše největší přednost?
Mám štěstí.
Opravdu?
Promiňte, ale pokud při řešení případů spoléháte na štěstí,
- tak se do našeho týmu příliš nehodíte. - Opravdu?
- On se k nám nehodí? - Protože...
Já si myslím, že to vy spoléháte
na štěstí při řešení případů.
My všichni používáme hlavu.
- My ne... - Nespoléháme na štěstí.
Jak to mám vysvětlit?
Stopy a důkazy mi prostě padají do dlaně.
Takové mám štěstí.
ZDŮRAZŇUJE SVÉ ŠTĚSTÍ
Nevím, jestli se to hodí, ale máte
našetřené peníze?
Píše se tu, že stačí mít nadšení pro věc.
- A vy se ptáte na peníze. - To jsme jen tak napsali.
Ale řeknu vám upřímně,
naše finanční situace není dobrá.
To se dalo čekat, proto jsem rovnou přinesl případ.
- Prosím? - Máte případ?
Jaká je odměna?
Klient platí štědře.
Samotný požadavek
není moc zajímavý, ale...
- Ano? - Vysoká odměna
mi přišla zajímavá.
- Opravdu? - Klientka je třicetiletá žena.
Žije se svým synem.
TŘICETILETÁ ŽENA VDANÁ, MÁ SYNA
Je rozvedená a vychovává
svého syna sama.
Její bývalý manžel jí volá
a vyhrožuje jí.
Tak to vypadá.
BÝVALÝ MANŽEL JÍ VYHROŽUJE
Říká, že nežije v bezpečné čtvrti
a že to není dobrá část města.
Také jí říká, aby se přestěhovala jinam.
VYHROŽUJE JÍ, ABY SE PŘESTĚHOVALA
Chce si promluvit osobně v 10:30 v Jonhui-dongu.
- Dobrá, půjdeme s vámi. - Fajn.
Rozhodnutí o vašem členství padne později.
Až poté, co vás uvidíme při práci.
A já se rozhodnu, jestli se chci přidat k vám.
ORIGINÁL NETFLIX
Ať vás ani nenapadne zvát Min-jong na rande.
O čem to mluvíš?
- To bylo rychlé. - Jste blázen.
Ještě mě to ani nestihlo napadnout.
On je váš přítel?
- No, myslete si co chcete. - Myslel to tak že se
máte soustředit na případ. Proto jsme tu.
Soustředění vám nezaručí vyřešení případu.
Na místě začne pracovat instinkt.
Můj bože.
Myslím, že jste začátečník.
Působíte jako nováček v oboru.
Při skutečné detektivní práci nevyřešíte
všechno jen soustředěním, jako v televizi.
- Jste blázen. - Až tam budeme,
porozhlédnu se kolem a najdu stopy.
- Jsme na místě. - Jsme tu?
Asi ano.
Přijeli jsme včas.
- Jo. - Je to tenhle dům.
- To je on. - Kabát vám ladí s listím.
Oblékám barvy podzimu.
Drsňáctví vám jde.
- Docela zapadl. - Kde to je?
Nemyslíš, že by měl jít první?
- Jdu první. - On získal případ.
- Zazvoňte. - Je otevřeno.
Už jsem jí volal, takže to nevadí. Nejdřív zazvoním.
- Promiňte! - Musí být bohatá.
- Madam? - „Madam“?
- Už má syna. - Jo, je matka.
Jste tu, madam?
- Je tu někdo? - Je někdo doma?
- Je zamčeno. - Co?
Nevidím dovnitř.
Je tu ulička.
Ulička?
V domě?
- Myslíš průchod. - Musíme jít tudy?
MOŽNÁ SE DÁ VSTOUPIT ZEZADU
Co? Je tam něco?
Co je to?
Bože.
Podívejte.
Co je to?
Je to naše klientka?
- Podívejte! - Bože, je mrtvá.
Je to skutečně naše klientka?
- Můj bože. - Je to žena.
- Počkat. - Támhle jsou dveře.
- Honem. - Rychle.
Co to...
- Bože můj. - Tolik krve.
- Co se stalo? - Co ona?
Myslím, že je mrtvá.
Má v šatech díru.
ŽENA JE ZŘEJMĚ MRTVÁ
JE TO HRŮZNÝ NÁLEZ
Je to naše klientka?
Ano, je.
Je to žena z fotky.
- Kde je dítě? - Fotka se synem.
Co je to?
Našla jsem antikoagulanty.
- Proč si je vzala? - Jsou to léky
zabraňující srážlivosti krve.
Zřejmě byla nemocná.
Příčinou smrti musí být vykrvácení.
Je tu spousta krve.
PŘÍČINA SMRTI: VYKRVÁCENÍ
Vypadá to, že chystala snídani.
Snídaně je netknutá.
Chystala se snídat a...
Muselo se to stát ráno.
Ještě před polednem.
- Počkat. Podívejte. - Co je to?
Zpráva od souseda,
děkuje za jídlo.
- Soused? - Soused?
ZPRÁVA OD SOUSEDA
Ale... co její syn?
- Co se mu stalo? - Její syn.
- Kde je? - Její syn.
JE SYN V POŘÁDKU?
MÁMA, SOL
Zřejmě se jmenuje Sol.
- Sol? - Půjdu se podívat nahoru.
Půjdu s vámi.
Co se tu stalo?
5. DÍL TAM, KDE ŽIJE ĎÁBEL
Není tady.
Co se stalo Solovi?
V PATŘE NIKDO NENÍ
Sole.
Měl to být snadný případ.
Ani zdaleka. Spletl jste se.
- Bože. - Zavoláme policii?
Máte v tom prsty?
Ne, proč?
- Máte, že? - Nemám.
Nemám s tím nic společného.
Na počítači jsou krvavé otisky.
Třeba zkoušela něco napsat.
ZKOUŠELA NĚCO NAPSAT PŘED SMRTÍ?
Nápověda je „tátovy narozeniny“.
Heslo k počítači?
Jo, píše se tu: „Tátovy narozeniny.“
Nejsou tu žádné zbraně,
třeba nože? Nic, čím by se dalo vraždit.
NA MÍSTĚ NEJSOU ŽÁDNÉ ZBRANĚ
Zabili ji mečem?
Meč chybí.
MEČ CHYBÍ
Podle obrázku
její otec dělal kumdo.
Jeden z mečů chybí.
- Jeho narozeniny jsou heslo. - Jo.
V ložnici je spousta mobilů.
- Mobilů? - Jo, spousta.
- V ložnici? - Jo.
Co je to?
Opravovala telefony.
- Proč jich je tolik? - Asi je sbírala.
Máš pravdu.
MUSELA PRACOVAT S TELEFONY
Není to její telefon?
- Je tam něco? - Zprávy od exmanžela.
- Její telefon? - Našli jste ho?
MIN SUNG-UK: MUSÍŠ SE PŘESTĚHOVAT. PROSÍM.
Počkat. To nevypadá
- na výhružky. - Máš pravdu.
Jen říká, že je to nebezpečné a že se má přestěhovat.
Jako by se ji snažil přimět ke stěhovaní, že?
Nezdá se, že by jí vyhrožoval.
- Otec Sola... - Píše, že pro ni...
- Řekl jí, ať se stěhuje. - ...našel jiný dům.
- Vážně? - O co tu jde?
Zkus mu zavolat.
ZAVOLEJME EXMANŽELOVI
- Prosím? - Haló?
Ano?
Vy jste otec Sola, že?
Ano. Kdo volá?
- Jsem detektiv. - Ano?
Dostali jsme žádost od Solovy matky a přijeli do jejího domu,
ale ona...
Je mrtvá.
- Haló? - Co jste to říkal?
Chlapec...
Sola jsme nenašli.
- Promiňte... - Sol bude ve školce.
- Kde že to jste? - Ve školce?
Jsme v jejím domě.
- V domě? - Ano.
Dobře. Hned tam jedu!
Muselo ho to překvapit.
Byl v šoku.
Bože.
Tohle tu bylo, když jsme přišli?
- Ano, bylo. - Jo.
Proč je tu čistič pneumatik?
- Čistič pneumatik. - Čistič?
- Co? - Co?
Proč je to...
Proč mi to tu
- přijde podezřelé? - Co je to?
- Proč je to červené? - Co je to?
Bylo to červené, když jsme přišli?
Co je to?
Co to je?
Není to otisk boty?
Podívejte.
Nejsou to stopy?
Něco se objevuje.
Po nastříkání se objeví
- stopy. - Tady taky.
Pokračuj.
Nastříkej i sem.
Co to měl na botách?
- Proč se to objevuje? - To chci zjistit.
Na naše stopy to nezabírá.
Vypadá to, že utíkal z místa, kde leží matka.
Stopy vedou ven, nastříkej to
- venku. - Přesně tak.
PODEZŘELÉ STOPY VEDOU K ZADNÍMU VCHODU
Nastříkej sem.
A sem. Něco tu je.
Tady je to.
Tady a tady.
Utíkal tudy?
Odešel tudy.
Stopy vedou tím směrem.
Přelezl zeď?
Je to dům souseda ze vzkazu?
Musí to být jeho dům.
Takhle bys neměl lézt na cizí pozemek.
Ale podívej, když se chytneš zdi, jde to...
Kam to jdeš?
Je tu římsa.
- Pane I. - Ano?
Co se tu stalo?
Nečekal jsem tak závažný případ.
Nevodíte nás za nos?
- Rozhodně ne. - Nejste její soused, že ne?
O čem to mluvíte?
Tady je další!
- Hej! - A tady další!
- Půjdeme ke vstupním dveřím. - Kudy?
To bude tenhle dům.
- Tady. - Je tu stopa.
Nastříkej sem.
- Je tady. - Jo.
- Je tam, že? - Přímo tady.
Je někdo doma?
Asi ne.
Počkejte. Neměli bychom tu být všichni.
Přijede Solův otec.
- Se-džong, půjdeme zpátky. - Dobře.
- Solův otec říkal, že přijede. - Ano.
Tohle je něco jiného, než jste nám sliboval.
To je pravda.
Nenechám to plavat.
- Prosím? - Když nás zradíte,
nebudu jen sedět a dívat se.
- Já bych... - To se stalo posledně.
Jste podezřívavý. Často vás někdo bodne do zad?
Co děláte v cizím domě?
- Dobrý den. - Dobrý den.
Jsme detektivní tým.
Chceme vědět...
Žije někdo v prvním patře?
Ano, mladý muž.
- Mladý muž? - Nájemník?
Ano, je to nájemník.
Proč jste tady?
Vaše sousedka, matka Sola, byla zavražděna.
Co?
Ale co děláte tady?
Jsme tu kvůli tomu mladému muži.
Co je s ním?
Viděla jste ho dnes ráno?
Podezříváte ho z vraždy?
- Tak to není. - Ještě ne.
- Na místě... - Musíte se plést.
Je milý a pracovitý.
Chlapec chodí mamince naproti k autobusu.
Tráví se Solem hodně času a ona za to byla vděčná.
Promiňte, můžeme vidět jeho pokoj?
Když jde o vraždu, nemůžu nečinně sedět.
- Jistě. - Počkejte chvíli.
Dobře.
- Díky. - Máte klíč?
Nejjasnější vodítko...
- Něco má na botách. - ...je materiál na botách.
Bylo na nich něco zvláštního.
Zkus to nastříkat na všechny
- Kovový prach? - možné důkazy.
- Kovový prach... - Co je to?
Co?
Co je to?
Musí to být kovový prach.
KOVOVÝ PRACH MĚNÍ BARVU
Měl na botách kovový prach,
který mění barvu po kontaktu s čističem.
- Jo. - Asi ano.
V jakém zaměstnání s ním přijdeš do styku?
MÁ PRACH SOUVISLOST S PACHATELEM?
Hje-džin!
Hje-džin.
Jste detektivové? Promiňte.
Hje-džin!
Říkal jsem, ať jsi opatrná.
Co se stalo, Hje-džin?
Promiňte, ale...
Hje-džin!
Hje-džin...
Říkal jsem, ať jsi opatrná.
PODRÁŽKY BOT NEZMĚNILY BARVU
- Musí to být soused od vedle. - Co?
Soused od vedle.
Ostatní vyšetřují vedlejší dům.
Je v šoku. Nepůjdeme si promluvit ven?
- Jo. - Uklidníme ho.
Jen se rychle podíváme.
Jistě, rozhlédněte se.
Klientka mu vařila jídla.
Dávala mu tohle?
- Tohle bude důležité. - Co je to?
Měsíční kalendář.
Podívejte, co napsal sem.
„Sol mi řekl, že jeho matka...“
MNOHO KRÁTKÝCH POZNÁMEK
PŘI MEDITACI SE MOHU SOUSTŘEDIT
„Našel jsem zajímavý web.“
„Žena od vedle zase něco píše na počítači.
Pokývli jsme na sebe.“
„Myslím, že sousedka je nemocná.“
Je jí posedlý.
Vypadá to, že se o ni opravdu zajímal.
Zamiloval se?
ZAMILOVAL SE?
Co to povídáte?
- Nebuďte blázen. - Podívejte.
- Vy jste... - Tady.
Je tu jméno.
Kim Dong-džun.
- Pracuje v Hakdžin Metal. - V ocelárně?
Vyrábí kov?
Je tu adresa.
„Květy smrti“?
Stránka obdivuje Květinového vraha.
- Co? - To je vrahovo jméno?
- To je... - Květinový vrah.
Nedávno se objevil sériový vrah,
který na tělech nechával květinu.
V knihovně je spousta románů.
Hej, počkat.
Podívejte se na odkazy na stránce.
Případy, způsoby provedení vražd...
Je to on. Jednoznačně.
- Je to on. - Odpovědi.
Takhle se případy neřeší.
Mám silné tušení.
Nespoléhejte na něj.
- Potřebujeme důkazy. - Můžete obvinit nevinného.
- Jsem si jistý. - Jste zelenáč.
Podívejte na složené oblečení.
Dává si na skládání oblečení a ručníků záležet.
Možná byl v armádě nebo ve vězení.
Víte, že sérioví vrazi mají rádi pořádek?
- Vše je uklizeno. - Mají jen černé oblečení.
- Žije podle pravidel. - Ale podle kalendáře...
- Tady je něco. - Ano?
Počkat.
Co je to?
Co to znamená?
„Vraždil muž trpící depresemi“?
- On... - „Kim Dong-džunovo propuštění“?
- To je on, že? - Ano.
Vidíte? Já to věděl. To oblečení...
KIM DONG-DŽUN
Podívejte, co napsal: „Svědek, 12 let, proč?“
Myslel si, že je nevinný.
Píše se tu, že vzhledem k depresím
dostal mírnější trest.
ZKRÁCENÝ TREST VE DRUHÉM SLYŠENÍ
Možná byla tou svědkyní Solova matka.
Poznala by ho.
Nenechala by vraha hlídat svého syna.
- Pravda. - To by bylo moc snadné.
Tak je to možná otec.
- Ano. - Chtěl, aby se přestěhovala.
- Že není v bezpečí. - Jasně.
Nemohl jí to říct, ale věděl
o sousedovi a proto chtěl,
aby se přestěhovala.
- Tady je něco důležitého. - Co?
„Pan Kim odmítal svou vinu,
ale se svědectvím svědka Mina...“
- „Mina“? - Otec se jmenuje Min?
Zeptáme se na příjmení.
- A co matka? - To je důležité.
Je to hrozné. Také jsme byli v šoku.
Sakra.
Je kamera zase rozbitá?
Kamera?
- Kdo je to? - Čí kamera je rozbitá?
- Já... - Kde jste byl dnes ráno?
- Pracoval jsem. - Do teď?
Rozváželi jsme prasata,
byl jsem v práci od sedmi.
- Může to někdo dosvědčit? - Ano.
Dozvěděli jsme se, že po rozvodu
jste své bývalé manželce vyhrožoval.
To je směšné.
Nemůžu vám říct důvod.
Posledních 12 let bylo těžkých.
Z čeho máte jizvu na obličeji?
Mám ji 12 let.
Co se stalo?
Před 12 lety...
došlo k vraždě.
Celkem zemřeli tři lidé.
A vrah se přestěhoval
do vedlejšího domu.
Proto jsem chtěl, aby se přestěhovala.
Takže podezřelý z vraždy byl...
Říkáte, že soused před 12 lety vraždil?
Ano. Kim Dong-džun.
KIM DONG-DŽUN
Před třemi měsíci ho propustili,
šel po mně a po mé rodině.
Proč?
Protože jsem vraždy viděl
a svědčil jsem.
Prý jste psychopat.
Je to pravda?
Proč jste je zabil tak brutálně?
- Bože! - Ale ne!
Jste v pořádku?
PLÁNOVAL KIM DONG-DŽUN ODPLATU?
Jste v pořádku?
To on mě před 12 lety pořezal.
Takže to byl on.
Měl dostat doživotí.
Ale zákony v téhle zemi jsou k ničemu.
Zabil tři lidi, ale byl nezletilý s depresemi...
„Nezletilý s depresemi“?
A dostal jen 12 let v base. Dává to smysl?
Je to tak?
- Takže jde o pomstu. - Jo.
Nejdůležitější je
příjmení Min a jak manžel řekl...
- Bože. - Co to?
Co tu děláte?
- No... - Co jste zač?
- My jsme... - Kdo jste?
Promiňte, znáte Solovu matku?
A vy jste kdo?
- Jsme detektivové. - Chápu vaše znepokojení.
To vám dává právo vstupovat do cizích domů?
- My... - Vypadněte.
Solova matka byla zavražděna...
- Co? - Počkat.
Vy jste byl do teď se Solem?
Poslal jsem ho domů asi v 8:40.
- Dnes v 8:40? - Ano.
Co jste dělal dnes ráno?
Cvičil jsem.
Sledovali jsme stopy z místa činu vedoucí sem.
- Do mého domu? - Ano.
- Ano, stopy vedly sem. - Ano.
Přesně tak.
Byli jste si se Solovou matkou blízcí.
Když jsem se přistěhoval, tak mě jako první pozdravila.
- Oslovila vás první? - Ano.
Na vašem počítači jsme viděli zvláštní...
Jen jsem na ni narazil při hledání na internetu.
Takže vás Květinový vrah nezajímá?
„Květinový vrah“?
ZŘEJMĚ O NIČEM NEVÍ
Stránka je o Květinovém vrahovi.
Našel jsem ji teprve včera.
Vadí to?
KVĚTY SMRTI
Znáte muže s příjmením Min?
Myslíte jejího exmanžela?
Exmanžel...
ZNÁ MIN SUNG-UKA
To bude on.
Odkud ho znáte?
Hodně se poslední dobou hádali.
Jak znáte jeho příjmení?
Jejich syn se jmenuje Min Sol.
Aha, Min Sol.
Věděl jste, že Solova matka byla nemocná?
Sol mi o tom často říkal.
Ale detaily neznáte?
Kam chodíte cvičit?
Chodím do parku, hned vedle autobusové zastávky.
Může vám to někdo dosvědčit?
Neměli byste hledat záznamy z kamer?
- Tam budou kamery, že? - Ano.
- Park u zastávky. - Ano.
- To je vaše místo. - Ano.
- Dobře. Děkujeme. - Promiňte.
Omlouváme se, že jsme vás obtěžovali.
Na tabuli má zvláštní věci.
Měli byste jít.
- Dobře. - Na shledanou.
Prosím, zatkněte ho.
Zatkněte ho, moc vás prosím.
Pokud se něco stane, musíte nám pomoci.
Váš syn může být v nebezpečí.
- Vyzvedněte ho. - Jistě.
Nejdřív zavolám šéfovi.
MLADÍK ZE SOUSEDSTVÍ, HLAVNÍ PODEZŘELÝ PROPUŠTĚN Z VĚZENÍ, KOVOVÝ PRACH?
Proč jste tady?
- Máme něco důležitého. - Co?
Potkali jsme otce.
Pan Min? Otec Sola?
- Musíme se ho na něco zeptat. - Pan Min.
Mluvili jsme s mladíkem od vedle.
- Opravdu? - Jo.
Před třemi měsíci ho propustili. Seděl 12 let...
- To je on. - Znají se?
Před 12 lety došlo k vraždě.
- Přesně. - Jo.
Pachatelem byl Kim Dong-džun.
Otec byl svědkem vraždy.
Bylo to v novinách.
Vypadá to, že ho po 12 letech
propustili a on se pomstil.
- Cítím to. Je to on. - Mladík...
Není to až moc snadné?
- Že? - Všechny důkazy
ukazují na Kim Dong-džuna,
ale nechal by za sebou tolik stop?
Přesně. Je to moc snadné. Vrahem může být soused, otec
nebo tento muž.
- Máš pravdu. - Nenechám se
opít rohlíkem. Je podezřelé, jak si tím je jistý.
Je to určitě on. Měl jsem jen...
Jistě. Chápu, to. Ale něco podobného se nám už stalo.
Co to povídáte?
- Pan Juk nás zradil a utekl. - Pan Juk.
Na Kim Dong-džunovi je podezřelé úplně všechno.
Byl na stránce o Květinovém vrahovi.
- Jo. - Vážně?
Je hlavní podezřelý.
- Měli bychom prověřit jeho alibi. - To ano.
Říká, že byl na místě u zastávky.
A prý poslal kluka domů v 8:40
- a šel cvičit. - Od 9:00 do 11:00.
- Budou tam kamery. - A kamery z auta.
Měli bychom zkontrolovat záznamy.
Někdo venku říkal, že se mu zase rozbila kamera.
Když jsme přicházeli, bylo venku auto.
- Oranžové. - Co?
- Jako taxi. - Ta kamera.
Podíváme se na záznam.
- Není tu. - Rychle.
Potřebujeme ho. Kde je?
- Bude v servisu. - Kamera se rozbila, takže...
- Servis. - Tam s tím musel jet.
Tak jedeme.
Měli jsme ho zastavit.
- Určitě byl zamilovaný. - Do koho?
- Pan Min? - Přestaňte s těmi nesmysly.
Dong-džunův výraz...
- Tady. - Opravují to.
- Promiňte. - Kamera!
Pane.
Promiňte. Vy opravujete kameru?
Ano, došlo k poruše.
- Potřebujeme něco zjistit. - Ano.
Můžeme vidět bezpečnostní záznam
dnes od 8:30?
Nemůžeme záznamy ukazovat na potkání.
- Rozumím, ale... - A tady to ani nejde.
- Došlo k vraždě. - Ano, k vraždě.
Vražda?
Rádi bychom pomohli, ale...
Můžeme vidět záznam před poruchou?
Jen část, prosím.
Mrzí mě to, ale tady to nejde.
Potřebujeme povolení.
ZÁZNAM JE NUTNÝ PRO POTVRZENÍ ALIBI
- Díky. Na shledanou. - Nashle.
Na shledanou.
- Co teď? - Počkejte.
POČKAT... KAMERA?
Najdu kohokoliv, cokoliv...
Umím hackovat.
I bezpečnostní kamery.
- Min-jong. - Hackování...
Bude chtít kupu peněz.
Kolik budeme muset zaplatit?
- Deset tisíc dolarů. - Už zase?
- Umí hackovat. - Stejně už dlužíme.
ZA DESET TISÍC DOLARŮ UDĚLÁ COKOLI
Můžete tolik zaplatit?
Můžeme ho poprosit, ale nezaplatit mu.
- Hej. - Přinutíme ho to nejdřív udělat.
- Nebuďte směšný. - Zaplatíme mu později.
Jak to můžete říct?
- Nepotřebujeme znát typ? - Vyfotila jsem ho.
To bylo chytré.
Ještě že Min-jong máme.
- Bože? - A k čemu jste vy?
Co děláte?
Myslel jsem, že jste detektiv.
Skutečnost se liší od románů.
Sledujte a učte se.
- A co? - Prostě se učte.
Mám se učit, jak se zadlužit?
Jdeme.
- Min-jong. - Ano?
- No... - Je rychlý.
- Máš deset milionů wonů? - Ne, nemám.
- Jsi háklivá, když jde o peníze. - Dluh by měl být na tebe.
- Nech toho. - Už teď dlužíš.
Je na peníze citlivá.
Abys věděl, mám tvrdý život.
Vím, že lžeš!
Lže, jako když tiskne!
- Jsi nejbohatší! - Jsi nejbohatší.
KIM DONG-DŽUN HLAVNÍ PODEZŘELÝ
BEZPEČNOSTNÍ KAMERA KAMERA Z AUTA
Budeme pro něj potřebovat peníze.
Měli bychom si to půjčit na Čä-soka.
Když si zahrajeme hru, tak nemusíme platit, ne?
Tak budeme hrát.
- Vážně? - Jistě.
- Hakysák. - No jistě.
Ale nejrychlejší způsob je se zadlužit.
Ten chlap je otravnej...
Nepracujeme spolu dlouho,
ale cítím, že k sobě máme blízko.
Myslím, že je přátelský.
- Myslím, že jsme přátelé. - Já taky.
Tak dobrá.
- Jsme tady. - To je jeho obchod.
Mně se teda moc nelíbí.
Jasně vidím sebe i květinu.
Nádhera.
- Obchod Baroque? - Tady.
- Znovu se setkáváme. - Ano.
- Vítejte. - Díky.
Jsem světoběžník Tchä Hang-ho.
Máte nového člena.
Nechtěl jsem k vám chodit, ale...
Moc se mračíte.
Fajn. Nechci s vámi ztrácet čas.
Půjdu rovnou k věci.
Neodhánějte mě jako otravný hmyz.
Nepřišli jste žádat o pomoc?
- Prodáváte květiny? - Už mě zase otravuje.
- Pěstujete květiny? - Vždy nosí make-up?
- Jste jako květinka. - Ano.
Jste nádherná.
Kdo je nováček?
- Je to náš stážista. - Stážista?
- Hej... - Chce s námi pracovat.
Ne, pracujeme spolu. Nejsem stážista, nic takového.
Není ještě ostřílený, ale...
Nemůže být tak špatný jako vy.
Hej!
Máte naprostou pravdu.
Už jsem vám vše vysvětloval po telefonu.
Dokážete to, nebo ne?
Jistě. Je to má specialita.
Proč bych neměl?
Mou cenu znáte.
Deset milionů wonů?
- V dolarech. - Co?
Nedá se zaplatit jinak?
- Je tu možnost. - Jaká?
- Vy víte. - Ano, vím.
- Už jsme hráli posledně. - Ano.
Takže dnes bude něco jiného?
Dobrá. Hakysák jsme hráli minule.
- Takže... - Buďte na nás hodný.
Na to nehraju.
Bože.
- Tady to je. - Co?
- Co je to? - Co je to?
- Ttakči? - Ttakči?
A ne jen tak ledajaké.
Toto ttakči patřilo Králi Artušovi
z Avalonu ve Velké Británii.
Nebuďte směšný.
- Král Artuš hrál ttakči? - O tom jsem nikdy neslyšel.
- A ven. - Dobře.
- Poslouchejte, nebo nebudu hrát. - Dobrá.
Takže si zahrajeme o deset tisíc dolarů?
Musíte vyhrát.
Abyste věděl, jsem v tom dost dobrý.
Bude to procházka růžovým sadem.
Tohle je mé ttakči.
A vy použijte toto.
- Jsou jiné! - To není fér.
Něco je tu napsáno.
- „Rytíř“. - „Rytíř“.
- „Voják“. - Voják.
- A „Generál“. - Nejnižší hodnost.
- Co je to? - „Občan“.
Má to barvu kobylky.
- Takže vy teď otočíte své? - Přesně tak.
Začnete od nejnižší úrovně a budeme soupeřit, dokud nevyhrajete.
Ale já to nikdy nehrála.
Všechno je jednou poprvé.
Zkuste to.
Zkuste trefit ttakči.
Zkus to, Min-jong.
Dobře, to je ono.
Min-jong, miř na prostředek...
Takhle ne.
Nikdy jsem nikoho takhle hrát neviděl.
Min-jong, drž to zespodu čtyřmi prsty.
A nahoře palcem.
Tak a takhle házej.
- Miř na prostředek. - Opři se do toho.
- To je ono. - To ušlo.
- Přesně tak. - Dobře.
Na oplátku ale musíte něco vsadit.
Bože.
- Minule jste vsadil hodinky. - Jsou hezké.
- Vypadají dobře. - Ano,
- to je pravda. - Tvoje hodinky.
Proč bych měl vsadit něco svého?
Co tvoje kabelka?
- Min-jong... - Tu bych chtěl.
Dobrá, kabelku a vše uvnitř.
- Fajn! - Vše uvnitř.
Jste dobrý vyjednavač.
- Jen musíme vyhrát. - Domluveno.
Nechápu, proč musíme vsadit mou kabelku.
Má cenu deseti tisíc?
- Je hezká. - Luxusní značka?
Můžeme vsadit i její boty.
- Nejprve kabelku. - Její boty.
To se mi líbí.
Jsme tu.
PŘED 40 MINUTAMI
- Kam máme jít? - Musíte najít to oranžové auto.
Co máme dělat?
- Je to on? - Bydlíte v tomto domě?
Když jsme přijeli, bylo tu oranžové auto.
Tohle auto?
Je to auto mého bratra a prý má rozbitou kameru...
Jaké je číslo SPZ?
Je to 4744.
- To je 4744. - Přímo tady.
- Promiňte. - Promiňte.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Tohle auto...
Majitel ho tu nechal na opravu.
Chceme se podívat
na záznam z kamery tohoto vozu.
Proč?
- Někoho hledáme. - Aha.
Myslíme, že prošel
kolem tohoto vozu.
Kameru kontrolujeme. Není tu.
A kde je?
Můj šéf tu teď není, nemůžu vás tam pustit.
Kdy se vrátí?
- Asi za 30 minut. - Aha.
MUSÍME POČKAT 30 MINUT
Musíte ji vidět hned?
- Spěchá to. - Nemáme moc času.
- Tak dobrá. Pro jednou. - Díky.
- A rychle. - Děkujeme.
- Pospěšte si. - Jistě.
Musíme spěchat.
Je to jedna z těchto kamer?
Ano.
A nepočkáme prostě?
MĚLI BYCHOM SI ODPOČINOUT NA 30 MINUT?
Přesvědčit šéfa zabere méně času.
Bude lepší si sednou a počkat.
- Máš pravdu. - Bolí mě hlava.
- Co to je? - Jedna, dva, tři, čtyři,
pět, šest, sedm, osm, devět, deset.
Stovka?
Kšefty jim jdou dobře.
Kámen, nůžky, papír.
KDYŽ TÝM VYHRAJE, POMŮŽE JIM
Kámen, nůžky, papír.
Oba mají kámen.
Měl jsi dát papír!
Co je to s tebou?
On...
- Co je to s tebou? - Zkuste něco jiného.
- Nějakou změnu. - Něco jiného.
- Chápu. - Udělej to znovu.
Kámen, nůžky, papír.
- Prohrál jsem. - Vyhrál.
Super.
Proč jsi to upustil na zem?
- Co to děláš? - To je obrana.
Je horší, než jsem myslel.
ANI NEZNÁ PRAVIDLA...
Používáš vůbec hlavu?
- Dobře. - Čong-mine.
- Otoč to! - Jo.
- Je to v pohodě? - Jo, je.
- Kontrolujete to? - Ano.
- Miřte na prostředek. - Dobrá.
Rozumím.
- Tak šup. - Fajn.
- To bylo těsné. - Nehne se to.
Jen se to odrazilo.
Občanovo ttakči nemá šanci.
Co?
- Tak dobře. - Bože.
Dobře.
- To je Občanovo ttakči. - Ano.
Je dobrej.
Musíme vyhrát rozstřel i hru jedním vrzem.
- Dobrá. - Položte své na zem.
- Proč? - Zkusil jsem to.
Kámen, nůžky, papír.
Dejte to na zem.
- Připraven. - Fajn.
- Dobře. - Neotočilo se to.
- Nejde mu to. - Trochu se to uvolnilo.
- Hezky. - To zvládneš!
Co to bylo?
Pardon, moje chyba.
- Moje chyba. - Říkal jste, že to umíte.
Vypadalo to vážně smutně.
- Ticho. - Asi takhle.
Takhle jste stál.
Přestaňte, ano?
- Tohle jsem neudělal. - Ale ano.
Přestaňte s tím.
Říkal jste, že vám to jde.
Počkat, ještě není konec.
Vypadal jste vážně vtipně.
- Trefil jen podlahu. - Neotočilo se to!
Z cesty!
Chcete ránu?
- To bolí. - Můžu vás knokautovat.
To vážně bolí.
Ani se to nehne.
- Nehne se to. - Ani trochu.
- Mě z toho trefí. - Nehne se to.
Dobře, střední silou.
Je to tam!
Tak další.
Kámen, nůžky, papír.
- Jo! - Proč nemůžu vyhrát?
Do toho.
Nehne se to, i když míříte přesně.
Je to pevné, vidíte? Zkuste to.
Co to děláte? Bože.
Bože.
Co to bylo?
A proč děláte to samé?
- Jak jste to... - Tak dost.
Zabere to?
Hej, Sung-gi. Pane I!
- Dost už. - Sleduju vás.
Budu vás hodnotit.
- Přesně. - A kdo jste, že mě chcete hodnotit?
- Miřte doprostřed. - To zvládnete.
Neblbněte a miřte pořádně.
- Myslíme to vážně. - Jo.
Přesně doprostřed.
Když se trefíte, otočí se to.
- Je to tam! - Jo!
Jo!
Máme to!
Je konec.
- Vraťte to. - Dejte mi mou kabelku.
Protože jste vyhráli,
vracím vám kabelku.
- Dobře? - Ano.
- Ale vy mě potřebujete. - Ano.
- Takže si zahrajeme znovu. - O čem to mluví?
- No tak. - Opravdu?
Jdete do toho, nebo ne?
- Ne! - Fajn, tak běžte.
- Co? - Dobře, jdeme do toho.
- Budeme hrát. - To jste měl říct hned.
Musíme ji najít mezi stovkou kamer.
Jo.
Co znamenají ty značky?
Vypadá to jako Braillovo písmo, ale bude to něco jiného.
Co myslíš, že to je?
Jsou to znaky?
Nevím, co to je. Ale něco to musí znamenat, ne?
Co to může být?
JAKÝ MAJÍ ZNAKY VÝZNAM?
- Asi to mám. - Co?
Myslím, že to jsou čísla SPZ.
Samozřejmě.
To je všechno?
Jo, na zbytek musíme přijít spolu.
- Jsou to čtyři čísla. - Ano.
Musíme zjistit, o jaká čísla jde.
- Přijdeme na to. - Myslel jsem, že máš něco lepšího.
Ať se z tebe nestane Čong-min.
Používáš vůbec hlavu?
Myslel jsem, že tě napadlo něco důležitého.
Čísla...
SEZNAM KAMER
Tečky kolem značek
jsou všechny stejné.
Pravda.
DEDUKCE: ZÁLEŽÍ NA DÉLCE ZNAKŮ?
Může to být vážně snadné...
Tohle může být trojka.
- Tři a sedm. - Tři, sedm, jedna, jedna?
A tohle je osm.
Osm, tři, nula, nula.
Asi máš pravdu!
To je ono.
Jsou to čísla SPZ,
- musíme najít 4744. - Jo.
Je to 4744,
první, třetí a čtvrtý znak
- bude stejný. - Jen druhý...
- Jen druhý bude jiný. - To hledáme.
POKUD MAJÍ PRAVDU, BUDE SE LIŠIT JEN DRUHÝ ZNAK
- Tady je. - Kde?
Tenhle.
Doplním prázdné místo.
- Máš pravdu. - Je to on.
Tenhle.
Spojení čas ukáže čísla jasně.
Dokázali jsme to.
- Máme to. - Tak rychle.
- Tahle? - Ano.
To bylo skvělé.
Vytáhnu kartu a vložím ji sem.
- Dobře. - Ukonči to konečně.
- Dnes nechoďte do přírody. - Proč?
Zastřelí vás.
NECHOĎTE DO PŘÍRODY V TAKOVÉM OBLEČENÍ
Opatrně, ať vás neuloví.
Nechoďte.
Říkám to pro vaše dobro.
Nechoďte tam.
Dávejte pozor.
Tak do toho.
Kámen, nůžky, papír.
- Šup. - To je fuk.
Stejně to nedokážu.
- Neprohráli jsme? - Počkat, já vyhrál.
- Můžu jít první, jestli chcete. - Ne.
Je neuvěřitelná.
- Dobrá práce. - Neuvěřitelné.
To bylo skvělé, Min-jong.
Vážně super.
Nemáte kouska studu.
To ne.
Myslel jsem, že jde první.
- Dobře. - Je to těžký.
- Fajn. - Nepřevrátí se to snadno.
- Možná to půjde. - Jde ti to.
Jsi dobrá.
Jo.
- Umíš to, že? - Jasně.
Kámen, nůžky, papír.
Fajn.
Ven!
- Další. - Musíte vyhrát.
Kámen, nůžky, papír.
- Na zem s tím. - Proč teď vyhrává?
Bude to podezřelé, když zase vyhraje.
- Počkat. - Bude to vážně podezřelé.
Na tom něco je. Je to divné.
Tentokrát musíme vyhrát.
Musíme vyhrát rozstřel.
- Co dáte? - Nůžky.
Tak dej kámen.
- Nůžky? - Takže ty musíš kámen.
- Dej kámen. - Kámen, nůžky, papír.
- Říkal jsem to. - Já vyhrál.
Vidíš? Já to říkal.
Jsem špatný lhář.
Kámen ničí nůžky. Je to tam.
- Máme jen jednu šanci. - Jo.
Jen jednu.
Je to tam!
Měli jsme jen jednu šanci!
NETVOR BYL PORAŽEN
Dobrá práce!
Jediná šance!
Celou hru jsme mohli rovnou přeskočit.
Jste dobří.
Jen jste plýtval silami.
Přesně tak.
Věřil jsem, že zvítězím. Bral bych vše.
Jde o bezpečnostní kamery v parku
- Dobře. - Narä Mäul.
Uvidíme.
Vypadá to složitě.
Potí se u toho.
Co je to?
Jun Čong-hune!
Proč mi nebereš telefony?
Vycházeli jsme spolu. Proč mě...
Co?
Co máš?
Vážně?
Takže o to šlo?
Promiň. Chápu.
Dobrá práce. Přines to příští týden.
Dobře. Fajn.
Měj se.
Jsem na tebe pyšný.
- Kdo to byl? - Jmenuje se Jun Čong-hun.
Nemůžu se soustředit, když na mě budete mluvit.
Květinový vrah dosáhl umělecké dokonalosti.
- Je taky vaším klientem? - Nevolal i minule?
- Často si voláme. - Jste přátelé?
Buďte prosím potichu. Nebo nechcete, abych to dodělal?
Není to snadné.
Chápu.
Říkal jsem, že to svedu. Vidíte?
Má talent.
- No tak. - Je to pravda.
Co potřebujete vidět?
- Tohle je ta kamera? - Ano, je.
- To je on. - Je to on.
- Dělá dvoušvih. - Dvoušvih.
- Není tak dobrej. - Vy byste jich měl udělat 50.
Blafujete.
Svedu 50 dvoušvihů!
Buďte zticha.
- Určitě blafuje. - Blafuje.
- Tady je kluk. - Je to on.
- Je tady. - Kdy to bylo?
V 8:11.
Působí mile. Hrají si spolu.
Musíme se dívat dál.
- Chcete jiné datum? - Ano.
- Kolikátého to je? 11. října? - 11. října.
Jiné datum? Cvičí každý den.
Chodí každý den v přibližně stejnou dobu a hraje si se Solem.
- Tohle je dnešek. - Jsou spolu.
Skutečně tam byl.
Působí mile.
Můžete to přetočit?
- Šermují spolu? - Ano.
Tak si lidé s dětmi hrají.
Co je to?
Učí ho bodat?
Jen si hrají, neblázněte.
- Mluví spolu. - Mluví s ním.
Něco říká, ale nic neslyšíme.
- Dokážete odezírat? - Ano.
- „To zvládneš.“ - „To zvládneš.“
Když jsme přišli,
- auto stálo před domem. - Jo.
Tady jsme my.
A pak se kamera rozbila.
Takže bychom měli prohlédnout starší záznam.
Nic tu není.
Nikdo v tu dobu nešel kolem.
- Co je to? - Co je to?
Možná učitelka ze školky.
Sol šel do školky v 8:51.
Něco se muselo stát potom.
Co je to?
- To je exmanžel. - Pan Min.
Šel do domu mnohem dříve.
Má jiné oblečení. Jeho bunda.
Měl na sobě pracovní bundu...
Oblékl si ji a předstíral, že jde z práce.
- Proč lhal? - Co to znamená?
Uvidíme ho odcházet.
- Jde ven! - Jde ven.
Něco drží v ruce.
Černá taška...
Možná to je chybějící meč.
Jeden z mečů chybí.
Z tašky kouká něco ostrého.
To lhaní je podezřelé.
Lhal nám do očí.
- Čong-mine. - Ano?
Exmanžel přiběhl do domu v 9:30
a vyběhl ven v 10:04.
Nemyslím, že Kim Dong-džun s chlapcem jen cvičil.
Co?
Jedeme do Kim Dong-džunova domu.
Říkal, že měl urgentní hovor z práce,
může tam ještě být.
Jedeme. Rychle.
Hjupsin Food.
EXMANŽEL MIN SUNG-UK
HJUPSIN FOOD PODEZŘELÉ CHOVÁNÍ NA ZÁZNAMU KAMERY
KANCELÁŘ MIN SUNG-UKA
KIM MIN-DŽÄ, SERŽANT METROPOLITNÍ POLICE SOUL
- Hele. - Policie?
Je tu seržant.
To je on.
Seržante Kime, co vás sem přivádí?
- Dobrý den. - Co vás sem přivádí?
Mám se tu setkat s panem Min Sung-ukem.
My také. Je to exmanžel.
Zjistili jsme, že byl dnes ráno na místě činu
a odešel s možným důkazem.
Na záznamu utíkal z domu.
Slyšel jsem o tom. Proto jsem tady.
Můžeme spolupracovat, když jsme tu kvůli stejnému případu?
Můžeme?
- Bude bezpečnější, když budeme - Jo.
- spolupracovat s policií. - To ano.
Tudy.
S ČÍM UTEKL?
Pojďme. Min Sung-uk...
- Podívejte. Muž s černou taškou. - On...
- Co? - Co?
- To je on. - Co se děje?
- Je to on? - Ano!
- Co dělá? - Utíká!
Bože.
- Co to je? - To je ta taška.
- Je to ona? - Je.
Kam šel?
Šel tudy, ne?
Co je to?
Počkejte.
- Co jste zač? - Kdo jste?
Sem nemůžete. Vypadněte.
Jsme od policie.
- Sem nemůže ani policie. - Proč jste tady?
JSOU AGRESIVNÍ
- Někoho hledáme. - Někoho tu hledáme.
Znáte pana Min Sung-uka?
Šel dovnitř. Proč ho hledáte?
Musíme ho vyslechnout.
Dovnitř nemůžete.
Ne v tomhle oblečení.
A když se převlékneme?
- Pokud si vezmete... - Dej jim to.
- Můžeme si to půjčit? - Tady to je.
- Z hygienických... - Počkat.
Bože. Co?
- Není to... - Jo. Pochva na meč.
- Pochva na meč? - Jo.
Neměl jsem na výběr...
Bude to v pořádku.
VRAŽDU SPÁCHAL EXMANŽEL MIN SUNG-UK?
Jsme tu, protože můžete být v nebezpečí.
Přišli jsme vám pomoct.
Co? V nebezpečí?
O čem to mluvíte?
- To vypadá nebezpečně... - Hej!
- Jdete dovnitř nebo ne? - Dobře.
Rychle. Převlečte se a jděte.
- Oblékneme si to. - Bože.
Rychle.
Dejte jim další.
Jsme tu.
Je tu policie.
- Už zase? - Jsou tady?
Podíváme se.
NA MÍSTĚ JE POLICIE
- Hej! - Počkejte.
Kam to běží?
- Kim Dong-džune! - Co dělá?
- Chyťte ho! - Kam běží?
Proč utíkáte?
Kim Dong-džune!
Proč utíká?
- Kim Dong-džune! - Kam utíkáš?
Kam běží?
Stůj! Kam utíkáš?
JE PŘÍLIŠ RYCHLÝ
Hej!
Jestli tě chytím...
- Parchant. - Hej.
Stůj!
Říkal jsem, ať zastavíš.
- Mám ho. - Chytil jste ho?
Mám tě, šmejde.
- Počkejte. - Hej.
Co je to?
Musím mu to dát. Prosím.
- Co? - Počkejte.
Ať tě ani nenapadne utéct.
- Kim Dong-džune! - Co je to?
Co ti tak trvalo?
Vzal jste si taxíka?
Chránil jsem Min-jong.
Musím mu to dát.
Prosím. Opravdu je to nutné.
- Počkat. Kam to chcete vzít? - Komu?
- Pojďte sem. - Exmanželovi.
- Co? - Prosím?
Zavolal mi a chtěl,
abych přinesl počítač.
MIN SUNG-UK CHTĚL PŘINÉST POČÍTAČ
Musím mu ho dát.
- Proč? Vyhrožoval vám? - Proč?
Říká, že mě dostane zpátky do basy! Zrovna mě pustili.
- Co je tam? - Nevím!
Prosím, nechci zpátky do vězení.
Opravdu se může bát vězení.
- Možná. - Jo?
- Musím mu to dát. - Pomůžeme vám.
Opravdu nejste vrah?
Sol je jako můj bráška.
Dobrá. Kde jste se měli setkat?
- Na jatkách. - Kde to je?
U něj v práci.
Hjupsin Food.
- Hjupsin Food? - Počkat.
Co? Co se děje?
- Exmanžel... - Tam pracuje.
Má nějakou zbraň?
- Nevím. - Nevíte?
Na tom nesejde. Jdeme taky.
Půjdeme s ním.
- Půjdeme. - Nemůžeme to vzdát.
Půjdeme s vámi a dozvíme se pravdu. Ano?
Pokud jste nevinný, můžete to dokázat, že?
Pojďte se mnou a uvidíte sami.
Fajn. Jdeme.
Můžeme dovnitř?
- Perfektní. - Běžte.
- Na nic nesahat. - Jistě.
KONEČNĚ MŮŽEME VSTOUPIT
- Bože. - To je strašidelný.
Prasata.
Chutnají dobře, ale...
Je to hnus.
Min Sung-uku!
MIN SUNG-UK TU MUSÍ BÝT
Co?
Nikdo tu není.
Aha, tady.
Jak ho tu najdeme?
Dobrý den.
NEBUDE TO SNADNÉ
Někoho tu hledáme.
- Je tu Min Sung-uk? - Pohyb.
Nemyslím, že tu je.
Není tu, že?
- Musíme hledat dál. - Nemyslím, že tu je.
Půjdu tudy.
Budu hledat meč.
KAMERA PROKÁZALA, ŽE MIN SUNG-UK LHAL
MIN SUNG-UK VYŠEL RÁNO Z DOMU S MEČEM
Vy jste Min Sung-uk?
Nejste?
- Není tam. - Tady také ne.
UNIFORMY KOMPLIKUJÍ HLEDÁNÍ
Kde může být?
Našel jste to?
SERŽANT KIM NAŠEL MEČ
Ukryl ho tady.
- Zkontroluj, jestli je to on. - Počkat.
Narozeniny jejího otce.
- Heslo k počítači. - Jasně.
ČÍSLA MUSÍ BÝT HESLO K POČÍTAČI
29. listopadu 1956.
Pohlídám ho.
Pojďte, jdeme.
Musíme ho najít.
Kde je?
Promiňte.
Pardon, to je omyl.
Co je to za místo?
To je on!
Tady je! Chyťte ho!
MIN SUNG-UK NALEZEN
- Ne! - Mám ho.
- Chytili jsme ho.
Min Sung-uku.
Hej.
Je to on.
Vy jste nám lhal.
Řekl jste, že jste byl od sedmi v práci.
- Nevzpomínám si. - Vzal jste meč
a utekl z místa činu.
Viděli jsme vás vstupovat i odcházet.
Jdeme.
- Zavolej ostatním. - Dobře.
Bože.
Jak jste mohl spáchat tak hroznou věc?
Ukryl jste meč pod maso?
Myslel jsem, že je to jeden z nožů, které tu používají.
Jistě.
- Jsme skoro venku. - Jo.
Vážně nám počítač nepředáte?
Na videu je něco zvláštního.
Proč?
Říká...
- Nahrál jste video? - Ano.
Kim Čong-mine.
Ty spíš v práci?
Jak můžeš usnout?
Bože.
Je to vážná situace a chlap vedle tebe může být vrah.
Jak můžeš spát?
Neuvěřitelný.
Proč ho všichni čerti nevezmou?
Už to s ním vzdali.
Je to úleva.
PRACOVIŠTĚ MIN SUNG-UKA
Počkáme tady.
Dobrá? Počkejte tady.
Ostatní brzy přijedou.
Soused odvedle byl neprávem obviněn z vraždy.
Chtěl jste to na něj hodit.
- Hrál si na neviňátko. - Vy jste vrah?
- Proč jste to udělal? - Proč?
Proč jste to udělal?
Já...
Říkal jsem, ať je opatrná.
Ale ona neposlouchala.
Nechala Kim Dong-džuna hlídat Sola.
Zabil jsem ji v záchvatu vzteku. Byl jsem to já.
No páni.
PŘIZNAL SE K VRAŽDĚ
V návaznosti na vaše přiznání vás zatýkám.
Máte právo nevypovídat
a vše, co řeknete, může být použito proti vám.
PROČ TO NASTRAŽIL?
- Není to policejní auto? - Je.
- Policie je tu. - Co?
- Zatkli ho.
Koho? Co?
- Jsou tu. - Podívej, chytili ho.
- Co? - Máme ho.
- Máte ho? - Jo.
Je tu seržant Kim.
Pracovali jsme společně...
- Kim Dong-džune! - Počkat.
O co jde?
- Ty... - Min Sung-uku.
Ty jsi mi zničil rodinu!
Proč mi to děláte?
Přinesl jsem počítač.
Měl jsem tě zabít.
Proč měl přinést počítač?
Řekl jste, abych to přinesl. Tady je.
Kdy jsem...
- Co? - Jen jsem tě chtěl
taky zabít, šmejde.
Měl jsem tě zabít!
Co je v počítači? Dívali jste se?
- Ještě ne. - Známe heslo.
Znáte heslo?
Prohledáte počítač?
Nejdříve ho odveďte.
Kim Dong-džune, sedněte si.
Nemusíte nic vyšetřovat. Přiznal jsem se!
- Co je? - On se přiznal?
Pane, vy ho teď zatknete?
Ano, kolegové jsou už na cestě.
Zatím povedu další vyšetřování.
- My... - I my musíme vyšetřovat dál.
- Já povedu vyšetřování. - Dobrá.
Kdo je tohle?
On je náš stážista.
- Dobrý den. - Ještě nevíme,
zda se k nám přidá.
- I Sung-gi. - Těší mě.
- A vy jste? - Seržant Kim Min-džä.
- Rád vás poznávám. - Je skutečný policista.
Podíváte se na počítač?
- Jistě. - Promluvím s Kim Dong-džunem.
- Buďte důkladný. - Jistě.
- Co se tu píše? - Jsou tu zprávy od Solova otce.
- Psali si spolu. - Ještě tu něco je.
Nikdy jsme neviděli poslední zprávu.
Jsou to čísla.
- Jen čísla. - Co je to?
Sedm mínus čtyři.
Šest mínus tři.
To není mínus. Možná pomlčka?
- Pomlčka? - Sedm-čtyři, šest-tři?
Kdo z nich to poslal?
Manžel.
- Ne, to ne. - Ne.
- Poslala to ona. - Manželka.
- Ona to poslala. - V 9:15.
V 9:15.
- Nejspíš. - Počkat.
Možná je to zpráva na rozloučenou.
- Asi ano. - Jaká zpráva?
Však víš, když umíráš...
- Oběť zanechala zprávu... - Zprávu.
- ...jako vodítko. - Jako vodítko.
ZPRÁVA NAPSANÁ Z POSLEDNÍCH SIL
- Co je tohle? - Co to je?
- Počkat. - Chápete to?
Na korejské klávesnici...
Něco jako sedmá nebo čtvrtá klávesa?
MAJÍ ČÍSLA SPOJITOST S KLÁVESNICÍ?
Jak se přepíná klávesnice?
Přemýšlejte,
oběť pracovala s mobilními telefony.
- No jistě. - Ano.
SOLOVA MATKA NAVRHOVALA MOBILY
- Jasně. - Souvisí to s mobily.
Jasně.
Korejská klávesnice...
Tady je. To je ono.
Zmáčkni čtyřikrát sedmičku. Raz, dva, tři, čtyři.
- Takže klávesnice... - Korejská klávesnice...
Šestku třikrát?
Raz, dva, tři. „So“.
Když to stiskneš čtyřikrát, je to „S“.
Pětka třikrát. To je „L“.
- Funguje to. - Vážně?
- Pětka dvakrát. - To je „K“.
- Dál? - Čtyřka třikrát.
- To je „I“. - Raz, dva, tři.
- Pětka třikrát. - To je „L“.
- Pětka třikrát. - „L“.
- Šestka jednou. - „M“.
- Trojka dvakrát. - „E“.
- Je to tak? - „T“.
- Dál? - Čtyřka dvakrát.
- Máme to. - Ano?
- Co je to? - Máme to.
Anglicky: „Byl to Sol.“
- „Ochraňuj ho.“ To je ten vzkaz. - Co?
Říká, že ji zabil Sol.
BYL TO SOL
OCHRAŇUJ HO
Vzpomínáte na záznam?
Mám husí kůži.
Ten bezpečnostní záznam!
TRÉNOVAL KIM DONG-DŽUN SE SOLEM VRAŽDU?
Seržante Kime.
Mám husí kůži.
- Husí kůži. - Naše předpověď se potvrdila.
Říkám, že jsem ji zabil já! Jedeme!
- On není vrah. - Vy jste ji nezabil.
Já si s klukem jen hrál.
Takže to byla zpráva na rozloučenou?
- Máme video. - Podívejte.
Podívejte.
Přišlo mi to podezřelé, tak jsem se díval pořádně.
Podívejte. Podívejte!
Přímo tady.
Na jeho ústa.
Běž...
si s maminkou hrát takhle,
ano?
- Ale Solův otec... - Otec...
...se přiznal, aby ochránil syna.
Skutečný pachatel je Kim Dong-džun!
OD HJE-DŽIN
Hje-džin!
SOLOVA MATKA VYKRVÁCELA
Hje-džin, prober se!
MIN SUNG-UK CHTĚL VZÍT VINU NA SEBE A OCHRÁNIT SYNA
Ale co Sol?
Kim Dong-džun...
CHTĚL TO HODIT NA KIM DONG-DŽUNA
ALE SELHAL
SMAZAT Z KONVERZACE
Ne.
Já si s chlapcem jen hrál.
- Nech toho. - Parchante.
Půjdu s vámi, jestli máte zatykač.
Ale...
vy ho nemáte.
Máme ovšem důkazy.
- Máme důkazy. - Přímo tady.
Vidíte, co říká.
Proč jste toho kluka navedl?
Nemáme přímé důkazy.
Mohu odvézt jen chlapcova otce.
- A co tenhle? - To je neuvěřitelné.
Solova matka, oběť, poslala z počítače
zprávu.
Říká, že to byl Sol.
Ale Sol není vrah. Tenhle chlap navedl nevinné dítě.
Jen jsme si spolu hráli.
Ani náhodou.
- To je šílené. - Je to psychopat.
To je směšné.
Nemáte zatykač, takže mohu jít, že?
Ano.
- Necháte ho jít? - Jde domů?
Pane Kim Dong-džune.
- Vrátím se se zatykačem. - Když ho nezatknete, uteče!
Zatkněte ho hned.
- Ano. - Je mi líto.
Počkat...
- Seržante Kime! - Počkat.
On ho tu nechá?
Co to...
Ty hajzle.
Já nic neudělal.
Jen jsme si hráli.
Navedl jsi ho, aby ji bodl!
Opravdu?
- My to viděli. - Máte důkaz?
Jen domněnky.
Před 12 lety jste dostal menší trest
kvůli věku a depresím.
- To je šílené. - Co si myslíte, že děláte?
Nemáte důkazy. Až je budete mít, přijďte.
Ano?
Počkat. Co je to?
Co je to?
- Co to je? - Plnicí pero.
PLNICÍ PERO, KTERÉ ZRANILO MIN SUNG-UKA
- On... - Udělá to znovu.
Nemůžeme ho nechat jít.
Nic s tím nenaděláme.
- Nemáme jasný důkaz? - Bohužel.
Říká, že nikdy Sola nenavedl, aby ji bodl.
Říkal mu, ať si s ní hraje stejným způsobem.
V jeho domě
byly novinové články...
- Spousta článků. - ...o svědkovi.
Dlouho se na to připravoval.
Celou dobu ve vězení
- přemýšlel nad pomstou. - Celých 12 let?
- Přestěhoval se do sousedství. - Ano.
A ona brala léky na ředění krve...
Takže i bodnutí od dítěte vedlo k vykrvácení.
Vykrvácela...
V PROSINCI 2018 DOŠLO K ÚPRAVĚ ZÁKONA
A TRESTY PRO FYZICKY A MENTÁLNĚ NARUŠENÉ
MOHOU BÝT V PŘÍPADĚ POTŘEBY SNÍŽENY